![](/obrazky/53/57/165357-1200w.jpeg)
Afghánistán 🇦🇫
Vjížděli jsme s obavy a odjížděli s nadšením
Cestopis z roku 2024 napsal Lukáš Vávra
Do této země jsme museli provést v plánování spoustu změn kvůli různým okolnostem. Některé z nich byly administrativní (víza, hraniční přechody), zatímco jiné byly způsobeny počasím, které mohlo ovlivnit naše přesuny mezi jednotlivými místy (povodně, sesuvy půdy). Proto tento "cestopis" není podrobným návodem, jak vycestovat, protože situace se mění ze dne na den. Je to pouze záznam našich vlastních zkušeností.
Proč vyjiždíme do Afghánistánu?
Rozhodli jsme se vydat do Afghánistánu, abychom na vlastní oči viděli nedávné změny a odchod amerických vojáků ze země.
Afghánistán má mezi lidmi velmi špatnou pověst, a to z pochopitelných důvodů. Média ho často zobrazují v negativním světle.
Doprava
Tuto část by bylo lepší nazvat „Doprava a silnice“. Doprava samotná byla velmi častá a spolehlivá. To samé se však nedalo říct o silnicích, které jsou kvůli dřívějším bojům a výbuchům min někdy až neprůjezdné.
Afghánští řidiči, jak se dalo očekávat, nedodržují základní pravidla silničního provozu. Dokázali například vytvořit ze dvouproudové silnice čtyřproudou, a to i na nevhodných místech, jako je tunel.
Lidé
Po návštěvě mnoha zemí, které jsou známé svou pohostinností, si troufám říct, že afghánský lid patří mezi ty vůbec nejpohostinnější. Kdybych měl spočítat, kolik peněz jsem utratil za stravu a ubytování, bylo by to směšně málo.
Lidé byli jedni z nejvíce usměvavých a laskavých, jaké jsem kdy na svých cestách potkal.
Víza
Víza jsme vyřizovali na hraničním přechodu Shir Khan Bandar, protože se nám to zdálo jako nejvhodnější a nejrychlejší možnost. Několik dní před naším příjezdem trval proces asi hodinu. Při našem příjezdu však trval 6 hodin (podle ostatních cestovatelů je to nyní standard). Úředníci vypadali, že nic nedělají, pouze popíjeli čaj.
Cena víz byla 80 USD a potřebovali jsme 2 pasové fotografie.
Po vlepení celostránkového víza je nutné se dostavit do města Kunduz, kde na "samolepku" přidají razítko a můžete začít cestovat.
Existují i jiné způsoby, jak víza vyřídit. Můžete se obrátit na ambasádu (pozor, některé ambasády vydávají víza, která režim Talibánu neuznává, například ambasáda v Dušanbe). Potkali jsme dva Čechy, kteří si vyřizovali víza v Praze a celý proces jim trval asi hodinu.
Permity
Pro cestování po Afghánistánu je potřeba získat povolení (permit) na příslušných úřadech. Pokud však pouze projíždíte provincií, povolení není nutné. Povolení je třeba vyřídit ihned po vstupu do každé provincie (nebo podle našeho způsobu).
My jsme se rozhodli vyřídit si všechna povolení v hlavním městě Kábulu, tzv. "velký permit". Jednoduše jsme zaškrtli oblasti, které jsme chtěli navštívit. Pak jsme se v každé provincii pouze registrovali. Tento proces je rychlejší, než čekat na povolení pro každou provincii zvlášť.
Povolení jsou zdarma.
Naše cesta
Naše cesta začala na hraničním přechodu Shir Khan Bandar. Odtud jsme se přesunuli přes město Kunduz do hlavního města Kábulu, kde jsme teprve začali Afghánistánem opravdu cestovat.
Zpočátku jsme plánovali navštívit města Herát, Mazáre Šeríf, Kábul, Bámján a Kandahár. Tento plán jsme však museli zredukovat pouze na Kábul a provincii Bámján.
Po příjezdu do Kábulu jsme se ubytovali a koupili si místní oblečení, abychom lépe zapadli. Poté jsme vyřídili povolení k cestě. S povolením v ruce jsme navštívili "muzeum" společnosti OMAR, která se zabývá čištěním výbušnin a odminováním celé země. Muzeum vřele doporučuji jak kvůli pohostinnosti zaměstnanců, tak kvůli velmi poučné prohlídce.
Dále jsme se vydali na trhy, kde je mezi turisty oblíbený "Bird Market" (ptačí bazar). Poté jsme vystoupali na kopec BiBi Mahro, který je známý svou velkou vlajkou režimu Tálibán.
Další den jsme vyrazili do města a oblasti Bámján (cesta trvá asi 4 hodiny). Naším plánem bylo navštívit největší sochy Buddhy na světě, které byly režimem zničeny v roce 2001, a podniknout celodenní výlet do národního parku Band-E-Amir.
Jednalo se o relativně jednoduchou a krátkou cestu (pouze 6 dní), i když přesuny trvaly velmi dlouho. Například cesta z města Kunduz do Kábulu zabrala 14 hodin, pokud zrovna nebyla silnice uzavřená.
Při cestě zpět nás kontrolovali na hranicích a chtěli vědět, kolik dolarů máme. Podle zkušeností ostatních cestovatelů by se nemělo převážet více než 500 $, protože vás pak donutí je směnit.
Souhrn
Víza: 80$
Doprava:
Kunduz - Kábul (600AFN - 900AFN)
Kábul - Bamyan (400AFN - 600AFN)
Jídlo:
V restauraci 150-300AFN
Na ulici 30-100AFN
Ubytování:
Hotel 1500-2000AFN
Vstupy:
OMAR 500AFN
Band-E-Amir 300AFN
Budha a Gonghols city 500AFN
Poděkování
Velké díky patří facebookové skupině cestovatelů do Afghánistánu a cestovatelce Dianě s jejím blogem. Jejich informace byly velmi přehledné a aktuální, což nám výrazně pomohlo při plánování cesty.
Jak se ti cestopis líbil?
![](/obrazky/89/29/108929-320w.jpeg)
Lukáš Vávra procestoval 62 zemí světa světa, nejvíce Asii a Evropu. Na Cestujlevne.com se přidal před 6 lety a napsal pro tebe 2 úžasné cestopisy.
Zobrazit profil10 komentářů
Žádná otázka není hloupá ani špatná. Pokud známe odpověď, rádi se o ni podělíme.
https://www.theglobetrottingdete...vel-guide/
Odkaz na Dianin blog (předpokládám, že je to ta Lukášem zmiňovaná).
Jako - info dobrý, oceňuju informace ze země, kam se nejezdí, ale proboha, to je strojový překlad z nějakýho cizího jazyka? Vždyť ty věty nemají vnitřní smysl.
![](/obrazky/57/71/105771-320w.jpg)
Tak ne každý má spisovatelský talent.
Mě více zajímá věta : Jednalo se o vskutku jednoduchou cestu a taktéž nebyla dlouhá (pouze 6 dní).
Byla to šestidenní prochazka parkem nebo celá cesta Afghánistánem? Když druhá varianta tak co jste dělali tam takovou dobu? 🙃
Rozhodli se ...'vyrazit do pro námi zprvu nebezpečné země'. Ke konci pohraničníci 'chtěli vědět množství dolarů' a když by jich bylo hodně, tak 'donutí o její směnu'.
Jako já jsem schopná přečíst skoro všechno, ale tady jsem měla problém. A to jsem se na cestopis dost těšila a určitě by si ho tu ráda přečetla spousta lidí.
Lukáši, jestli jsi to odněkud vzal a prohnal překladačem, tak příště zkus třeba deepl, ten takovýhle paskvil nevyplodí, maximálně možná z nějakého okrajového jazyka.
Byl jsem 2012 a vzpomínám dodnes :)
Velmi zajímavá země.